![loading/hleð](/images/loadingkey.gif)
(6) Blaðsíða 6
* i ■& 4 1 X1
’V» '• + Z
■■{■**,* $%
x~ <s t y *vX •*« 4^
|M
**K * t « ^ ^
-
y*< *
SSkil
*'w4'1
>- *'*'M
, ■, ,. , ■: ■ * '
«4
fc~S: * #-; - » % k*J
1,^''*"' ^^ lJ^ -,
fjpD **-sf «&*
/'* » •: » -■ ••• h
Ridder med økse. Broderet sengetæppe fra 1600-tallet
fremmest småborgerlig. Denne skandina-
viske, småborgerlige sentimentalitet fandt
omkring århundredskiftet vej ind i is-
landsk litteratur, islandsk billedkunst og
islandsk musik. En mere uislandsk pro-
duktion end denne danske udvanding af
fransk udvanding har man aldrig oplevet
i islandsk kunst. Til al lykke havde de
fleste af vore mere talentfulde kunstnere
held til at overvinde naturefterligningen,
da de kom hjem; nogle lykkedes det at
redde både farve og streg fra dette
ukunstneriske synspunkt, andre enten
farve eller streg. Men vore yngre kunst-
nere, der enten har overvundet denne
småborgerlige smag fra omkring århun-
dredskiftet eller aldrig er kommet i be-
røring med den, har ved billedkunstens
livskilder atter tilegnet sig den antinatu-
ralistiske smag, som på Island altid har
kendetegnet billedsyn og kunstnerisk
virksomhed, borvaldur Skulasons og
Gunnlaugur Schevings udstilling for ny-
lig var et godt eksempel på den genop-
vakte forbindelse med det kunstneriske
syn på verden, der altid har hørt Island
til. Her kunne man se billedkunst, der
først og fremmest åbenbarer malerens
sind og hjerte i hans forhold til tingene,
skaber en særlig verden på lærredet, en
verden, der ikke findes noget andet sted,
skønt den i sit væsen er alle andre men-
neskers verden; ikke forsøg på at efter-
ligne en eller anden ydre virkelighed,
som en afsporet tankegang tillægger al-
mengyldighed.
I det værelse, hvori disse linier skri-
ves, hænger to billeder, det ene et gam-
melt saddelklæde med et broderet billede
af »rosen i Saron«, en »fantasiblomst«,
som de gamle sagde, i mørkerødt, mat-
blåt og gult på sort bund, et arvestykke,
jeg ved ikke hvor gammelt; på den anden
væg et billede af fire heste, af borvaldur
Skulason. Besøgende kommer ind i stuen
og siger: »Hvor er det en smuk blomst«.
Om borvaldur Skulasons billede siger de
i samme åndedrag: »Det ligner ikke he-
ste.«
Nytter det at prøve på at få den be-
søgende til at forstå, at der i borvaldur
Skulasons billede er en intim sans for en
hests udseende, dens bevægelse, liv og
sjæl - for om noget levende væsen har
en sjæl, så er det en hest. Virker ikke
sådanne forklaringer lige så latterlige på
den besøgende, som hvis jeg forklarede
ham, at en plante som den på saddelklæ-
det aldrig har vokset, hvilket bedst ses af,
at den bærer både liljer og roser.
Den moderne islænders syn på billed-
kunst er splittet. Den del, som kan værd-
sætte den stiliserede plante på saddel-
klædet, er den oprindelige kunstsmag -
og desuden den kunstsmag, som Hjor-
varSur Årnason i en forelæsning sidste
vinter sagde havde hersket i verden i
femogtyve tusind år, den eviggyldige, al-
mene kunstsmag, skaberens smag, frem-
med for efteraben og naturefterligning.
Resten er dansk smag, eller rettere sagt
islandsk udvanding af dansk smag om-
kring århundredskiftet, kravet om, at en
malet hest eller et fjeld skal være en
slags spejlbillede med »naturlige propor-
tioner« og perspektiv som i et fotografi.
Nu bliver jeg nok beskyldt for at
sammenblande malerkunst og broderi og
vævekunst. Men det gør ikke noget. Alle,
der har gjort sig bekendt med broderi,
ved, som jeg sagde før, at teknikken har
meget til fælles med maleriets; maleri og
broderi har ofte flere lighedspunkter end
to malerier. Begge er billeder i farve og
linie på en flade. Halldora GuSbrands-
dottirs broderede billede af faderen bis-
kop GuSbrandur har rang som et malet
portræt, for at nævne et islandsk eksem-
pel.
Der er ingen tvivl om, at den island-
ske kvinde ved håndarbejdet har mere
del i udviklingen af islandsk billedsmag
end nogen anden befolkningsgruppe i
landet. Nogle broderede duge hører da
også til den fortrinligste billedkunst, der
er præsteret på Island - jeg skal her blot
nævne det islandske vægtæppe i Vic-
toria and Albert Museum i London, bro-
deret med korssting, billederne fra det
gamle testamente, i meget gammel stil,
efter kunstkyndiges mening udført efter
orientalsk, arabisk og byzantinsk mønster.
På hver egn på Island har der til alle
tider været kvinder, nogle af dem meget
talentfulde, som indprentede folket en
stilren smag og et korrekt syn på billed-
kunst, så selv et gennemstiliseret billede
ikke virker fremmed på en islænder. Den
besøgende fryder sig over en så unatur-
lig og stiliseret »fantasiblomst« som Sa-
ronsrosen på mit gamle saddelklæde.
Men er der da ingen forskel på kunst
og udsmykning, d.v.s. dekorative kunst?
Naturalismen ville gerne forestille sig
et dyb stadfæstet mellem de to. Hvis til-
hængerne af denne retning ikke havde to
målestokke, måtte de kassere langt det
meste af verdenskunsten. Såkaldt udsmyk-
ning undskylder de som anden klasses
kunst. Men jeg ved ikke af, at det er
lykkedes nogen at finde grænsen mellem
kunst og udsmykning, og selv om man
forestillede sig den trukket et eller andet
sted, ville det ikke have nogen som
helst praktisk betydning for en bedre
forståelse af kunst. Er Beuron-munkenes
geometriske murmaleri, fyldt med askese
og teologi, kunst eller udsmykning? El-
ler de la Riveras og Orozcos fresker? For
blot at nævne to kendt eksempler fra
nutiden, begge billedkunst til vægudsmyk-
ning. Var billederne på panel og spær
på HjarSarholt kunst eller udsmykning?
Og hvad er Michelangelos fresker i det
sixtinske kapel eller billedet, hvormed
Leonardo smykkede væggen i refektoriet
i sortebroderklostret Santa Maria delle
Grazie, og som man har kaldt den hel-
lige nadver?
Var det mon ikke rigtigere at sige, at
udsmykning er al kunsts ophav og sjæl.
(Halldor Laxness’ artikel er skrevet 1943
og hentet fra essaysamlingen: »Sjålfsag-
Sir hlutir«. Den er oversat af lektor Mar-
tin Larsen).
Thorvaldur Skulason: Komposition. 1952.
Bøger fra Gyldendal R. Broby-Johansen: Vi ser på Kunst fra Middelalderen og nyere Tid Fortsættelse af Vi ser på Kunst fra Old- tiden, og som den rigt illustreret. 8.75.
Ejnar Rud: Giorgio Vasari Et indgående portræt af renæssancens kunsthistoriker og hans tid. Illustr. 22.75.
om kunst Mario Pr odan: The art of the T’ang potter Behandler alle sider af Kinas keramiske kunst under T’ang-dynastiet (ca. 600-900 e. Kr.) 132.00.
Lewis Mumford: Kunst og Teknik Tanker om vor civilisations farlige tenden- ser og frugtbare muligheder. Uglebog 8.75.
6